Jeg hamrede på døren men hun lukked' ikke op
jeg hamrede på døren men hun lukked' ikke op
så jeg lagde mit lille hoved ned på stenen
hovedet på stenen fødderne på trinnet
luk nu op, min egen i himlens navn
Er du ikke bange for, der er for primitivt?
Nej, hvorfor?
Hvor jeg kommer fra, synger alle fyldebøtter sådan.
nej nej jeg vil ikke ha' en fin herre
jeg vil ha' en fra min egen stand
var det ikke for dette giftermål så stod du ikke her
jeg vil ikke drikke med dig det ville jeg kun fortryde
to hjerter fire øjne
græder hele dagen og hele natten
mørke øjne I græder fordi
I ikke kan være sammen
I kan ikke være sammen
POLEN, 1949
er det en kærlighed sendt fra oven?
eller hviskes den os i øret af Djævelen?
Det er smukt.
- Hvilken dialekt synger de på? - Lemkovsk.
Det tænkte jeg nok.
- En skam. - Hvorfor?
At det ikke er vores.
Det kommer ikke Dem ved, om det er vores eller ej.
Unge venner! I undrer jer måske over, -
- hvad I laver foran dette prægtige palæ.
Men det er nu jeres hjem.
I vil træde ind ad denne dør til en verden af musik, sang og dans.
Musikken fra markerne.
Jeres bedsteforældres og deres bedsteforældres musik.
Smertens og ydmygelsens musik.
Også glædens musik, omend gennem tårer.
I tænker måske også på, om alle vil blive lukket ind.
Og mit svar lyder: Bestemt ikke.
Kun de allerbedste får lov til det.
Og efter kyndig vejledning fra vores lærere-
- vil I træde op på landets scener og brødrelandenes scener.
Jeg indbyder jer til at indlede den ædle kamp med jer selv og hinanden.
Folkets talent skal ikke længere gå til spilde. Hurra!
Skal vi kunne læse noder? - De vil have bøndernes musik.
- Hvad vil du synge? - En sang fra bjergene.
Hvad med dig?
Det ved jeg ikke endnu.
Hvordan lyder din sang?
Jeg er ved bredden og du er ved bredden
hvordan kan jeg sende dig et kys?
Den er fin. Den kender jeg godt.
Den vil være god tostemmigt.
Jeg er ved bredden og du er ved bredden
hvordan skal vi finde sammen?
vi vil lære en hest at svømme
og finde sammen
vi vil lære en hest at svømme
og finde sammen
Tak.
Undskyld, frøkenen med pandehåret...
Hvad kan De ellers?
- Hvad jeg kan synge? - Ja.
Der er så mange søde piger
med smukke navne hver især
men kun ét navn din tanke slører
man får ingen nattero i forelskelsens favn
- Tak. - Og omkvædet.
hjerte du vil ikke være stille
hjerte det er så skønt at være til
hjerte det er så skønt du banker livligt
takker dig hjerte
for at kærligheden gror
- Hvor har De hørt den sang? - I biografen.
En omrejsende biograf viste en russisk musicalfilm i min landsby.
- Hvad handler den om? - Kærlighed, selvfølgelig! "Hjerte".
- Kan De danse? - Grundtrinene. Resten kan jeg lære.
- Storartet. Tak. - Selv tak.
Den anden havde en smuk, ren stemme.
- Hende her har også noget. - Hvad?
Energi. Sjæl. Hun er sin egen.
Som De vil.
Vi kan få et dusin dansere ud af den flok.
Kan De se Deres pige?
- Hvilken pige? - Hende med "Hjerte".
Hun har noget for.
Hun er en værre en.
Hun er ikke fra bjergene, men fra Tomaszów. En svindlerske.
- Men hun synger godt. - Og hun har siddet inde.
- Hvad? - Hun slog vistnok sin far ihjel.
Og hun har stadig en betinget dom.
- Hvor ved De det fra? - Kaczmarek undersøgte hende.
Hovedet, Zula...
Se op.
VI BYDER MORGENDAGEN VELKOMMEN
Sæt det fast.
Fandens.
Hvad skete der med faderen?
- Hvis far? - Deres.
- Hvad mener De? - Hvad kom De i fængsel for?
Han tog fejl af mig og min mor. Jeg tog en kniv og viste ham forskellen.
Bare rolig, han døde ikke.
Er De interesseret i mit talent? Eller i mig i almindelighed?
Prøv at synge det her.
Ikke dårligt.
Benet højere op!
Godt.
Smukt, Mateusz. Bravo!
Hold takten!
Se på hinanden.
En, to, tre! En, to, tre! Armkrog og drej!
En, to, tre! En, to, tre!
PARTIET FOLKET FÆDRELANDET
WARSZAWA, 1951
to hjerter fire øjne
græder hele dagen og hele natten
mørke øjne I græder fordi
I ikke kan være sammen
I kan ikke være sammen
min mor forbød mig
at elske denne dreng
et hjerte måtte være hugget i sten
for ikke at elske den dreng
Jeg har fået nok af det her.
Lad os gå.
- Vent lidt. Lad os nu nyde det. - Lad dem om at feste.
Vi kan holde vores egen fest.
Jeg må sige Dem noget.
Jeg har aldrig troet på den her folkemusik.
Men det her bevægede mig. De er et geni.
De tager noget, der er så... og gør det smukt.
Tak, begge to.
Det er mit livs smukkeste dag.
I jeres repertoire har I uvurderlige skatte-
- fra vort folks kultur. Det er yderst prisværdigt.
Vi vil gøre jer til et levende visitkort for vores fædreland.
Men tiden er inde til at tilføje nyt til jeres repertoire.
Om landreformen, verdensfreden og truslerne mod den.
Et stærkt nummer om lederen af verdens proletariat.
Så vil vi til gengæld gøre alt for at vise vor taknemlighed.
Og så, hvem ved? Berlin, Prag, Budapest, Moskva.
Hvad mener De?
Vi vil udtrykke vor taknemlighed for Deres anerkendelse af vores arbejde.
Men vores repertoire bygger på autentisk folklore.
Den landlige befolkning synger ikke om landreformer, fred og ledere.
Så det ville være vanskeligt.
Jeg forstår.
Med forlov... Kaczmarek Lech, administrativ leder.
Kammerat Biletska, jeg kan forsikre Dem for, -
- at folket ikke er så ignorant, heller ikke på landet.
Tværtimod. Og de vil synge om de emner, -
-så længe de opfordres til det-
- og vejledes deri, og der findes tilladelse.
Jeg mener, at det netop er den rolle, vores ensemble bør påtage sig.
Tak.
om den vise elskede
vidunderlige Stalin
de smukkeste sange
i vor tid bliver sunget
om den vise elskede
vidunderlige Stalin
de smukkeste sange
i vor tid bliver sunget
Vi sværger, fædreland.
På de store patrioter og revolutionære.
Felix Dzerzjinskij og Karol Swierczewskij.
Vi tager til Berlin.
Til den internationale ungdomsfestival i december.
I dag Berlin, i morgen Moskva, og så gud ved hvor.
Skal vi ikke gøre noget ved Janitska?
- Hvad er der med hende? - Hun er for mørk.
Vi skal ligne folket og vise rent polske, slaviske træk.
Bare se hendes øjne.
Hvor ved De det om Berlin fra?
Fra ministeren.
Måske overdriver jeg. Vi kunne bare farve hendes hår.
verdens grundvold sig forrykker
fra intet da vi bliver alt
vågn til kamp af jer dvale
Jeg vil være sammen med dig til verdens ende.
Men der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg rapporterer om dig.
Hvad mener du med rapporterer?
Jeg er hos Kaczmarek en gang om ugen for at skrifte.
Men jeg siger aldrig noget, der kan skade dig.
Det værste er, at han lægger an på mig.
- Hvad vil han vide? - Alt muligt.
Hvad du lavede under krigen. Om du lytter til Radio Free Europe.
Om du har dollars. Om du tror på Gud.
Gør du det? Det gør jeg.
Jeg vidste det bare. For fanden, hvor er jeg dum.
Hvad ville du gøre, hvis du var mig? Jeg er prøveløsladt.
Ellers måtte jeg ikke være med i truppen! Wiktor!
Du kan rende mig, dit småborgerlige røvhul! Rend mig.
Hvis jeg ville, kunne jeg knuse dig fuldstændigt.
hjerte du vil ikke være stille
hjerte det er så skønt at være til
hjerte det er så skønt du banker livligt
takker dig hjerte
for at kærligheden gror
MOSKVA-WARSZAWA-BERLIN
FREMAD VERDENS UNGDOM!
Som De alle ved, er Berlin i disse dage frontlinjen-
- mellem den socialistiske og den imperialistiske lejr.
Mellem fredens og revanchisternes kræfter.
Og ved frontlinjen er det jo som oftest sådan, at alt kan ske.
Så vi må holde sammen, være vagtsomme og tage ansvar for hinanden.
Hvad de end siger, så er tyskere stadig tyskere.
Dette sker kun én gang i livet. For jeres livs eventyr!
Undskyld mig.
400 meter betyder 10 minutters gang fra teatret.
Der ender den russiske sektor. Jeg venter der.
Men hvad skal jeg lave der? Hvem vil jeg være?
Du vil være sammen med mig. Vi vil være sammen.
Jeg kan ikke engang tale fransk.
Det lærer du hurtigt. Du har både sprogøre og talent.
Du er noget helt særligt. Jeg vil ikke leve uden dig.
Godt. Så lad os gøre det.
ØSTBERLIN, 1952
Hvad er der med dig? Der er festbanket.
Kammeraterne vil møde dig.
Jeg skal sætte mit hår. Jeg kommer snart.
Du ser i øvrigt smuk ud.
Skynd dig lidt.
Polen og Den Tyske Demokratiske Republik...
- Polen, Tyskland... - Gode venner.
Kommunistiske brødre.
Vi må danne et kommunistisk fællesskab.
Vi er brødre. Brødre og søstre.
Vi er brødre og søstre.
Smager det Dem?
Hjemmelavet her på stedet. Det er vores specialitet.
Mange tak. Det er meget godt.
- Fisk fra Østersøen. - Ja?
Æbletræer og pæretræer blomstred'
mens en tåge over floden gled
ned til floden der gik såmænd Katjusja
til den stejle flodbred gik hun ned
ned til floden der gik såmænd Katjusja
til den stejle flodbred gik hun ned
hun gik ned og begyndte at synge
om en steppeørn så grå og stolt
og om den hun bar på i sit hjerte
Undskyld mig.
og hvis breve hun gemte hvert og et
og om den hun bar på i sit hjerte
og hvis breve hun gemte hvert og et
PARIS, 1954
Taxi!
- En til, tak. - Beklager, hr. Vi skal lukke nu.
De kan tage på Marlette. De har åbent til klokken 1.
Mellem os to...
Hvis hun ikke er dukket op endnu, kommer hun aldrig.
Hvor længe er du i Paris?
Vi rejser i morgen.
Hvordan er livet her?
Jeg tjener til dagen og vejen ved at komponere og spille på en klub.
Det er godt.
- Er du sammen med en? - Ja.
Det er jeg også.
Er du lykkelig?
- Jeg følger dig hjem til hotellet. - Nej, du ved, hvordan det er.
Bare et lille stykke. Ingen ser os.
Kan du fortælle mig, hvorfor du aldrig kom?
Jeg følte, det ikke ville gå.
Ikke selve flugten.
Men jeg var ikke klar til det, var ikke god nok.
Ikke god nok?
Ikke så god som dig. Og i det hele taget.
- Du kender min mening. - Nej.
Kærlighed er kærlighed.
Jeg ved én ting. Jeg ville ikke have flygtet uden dig.
Nu er du gået med langt nok.
Har du været hos en luder?
Jeg har ikke råd til ludere.
Jeg var sammen med kvinden i mit liv.
Strålende.
Så lad mig sove nu.
JUGOSLAVIEN, 1955
Det er flot, ikke?
- Goddag. - Goddag.
- Har De købt en billet? - Ja.
Jeg vil meget gerne høre Deres mening.
Vi har en del nye numre med. Ovenikøbet et på jugoslavisk.
- En lille hilsen til værtslandet. - Det er fint.
Der er mere stil over det nu, mere fut i det.
Det var en skam, De måtte forlade os. De havde talent.
- Vil De sidde i vores gæsteloge? - Nej tak, jeg har en god plads.
Godt, godt.
Vi ses i aften.
silketråd og serbisk kjolesnit
bedste garn så fin en tråd
jeg er lille og du er så sød
Milan min
elskede
mine kærtegn kommer til dig fra Moravafloden
skjorten er broderet
og jeg er lovet væk til min skønne Milan
jeg spinder en silketråd af mine drømme
mit hjerte væver det sarteste stof
det flænges alt for let
- Hvor sender I mig hen? - Til Moskva.
Jeg er her lovligt. Jeg har visum.
Jeg er ikke længere polsk statsborger.
Det ved vi.
Rolig, du skal ikke til Moskva.
Du skal til Zagreb og bagefter til Paris eller sådan noget.
Polakkerne ville have dig til Warszawa, -
- hvilket nok ikke ville være godt for dig.
- Lad mig blive bare en nat. - Toget venter.
Det drejer sig om en kvinde. Mit livs kærlighed.
Så du vil til Warszawa med hende?
En femme fatale?
De siger, Warszawa er Østeuropas Paris.
min mor forbød mig
at elske denne dreng
men jeg lægger mine arme om ham
jeg vil elske ham til jeg dør
- Nora! - Hvad?
Bare smæk døren, når du går. Jeg kommer tilbage og låser af.
- Fint! - Samme historie hver eneste aften.
- De er aldrig færdige til tiden. - Stakkels Michel.
Jeg må komme tilbage igen. Sikke et liv!
Vent! Klaveret lyder ikke rigtigt her.
Vi bruger det ved mordet i stedet.
Strygerne kommer ind for tidligt. Lad os vente, til skyggerne ses.
Forstået.
- Så du er blevet gift? - Ja.
Jeg gjorde det for os.
Det var ikke et kirkebryllup, så det tæller ikke.
- Hvad hedder du så nu? - Gangarossa-Lihonj.
- Ganga... hvad? - Gangarossa, det er siciliansk.
Det vigtigste er, at du ikke er gift.
- Eller er du? - Hold nu op.
Jeg har ventet på dig.
to hjerter fire øjne
græder hele dagen og hele natten
mørke øjne græder fordi
I ikke kan være sammen
I kan ikke være sammen
min mor forbød mig
at elske denne dreng
men jeg lægger mine arme om ham
jeg vil elske ham til jeg dør
pendulet slog tiden ihjel
så hvem vil huske denne stund?
- Der er for mange v'er i træk. - Nej.
elskede flygtede og overlevede åh gode gud
Det stemmer ikke med versefødderne.
Jo, når man udtaler ordene rigtigt.
Men hvad har det at gøre med "Hjerte"?
Det er en fri oversættelse.
Og hvem stod for oversættelsen? Sig ikke, det var din lille digterinde.
Jo, og hvad så?
- Hun gjorde det som en tjeneste. - Det vil jeg da håbe.
Jeg synes, den er lidt fjollet. "Pendulet slog tiden ihjel."
"Oh, mon dieu". Åh, gode gud.
Hvor er du kritisk! Juliette er en anerkendt digter.
- Hendes antologi er lige udkommet. - Jeg vil ikke synge den.
- Så bliver der ingen plade. - Så må det være sådan.
Vær sød mod Michel. Han er god at kende.
Vi er gode venner, og han bliver bestemt også glad for dig.
- Hvorfor? - Fordi du er charmerende.
Du har "slavisk charme", som de siger. Men ikke for meget sminke.
- Hvorfor ikke? - Du er allerede smuk.
Bare vær dig selv, slap af.
- Med eller uden slips? - Med.
- Godaften. - Godaften.
- Hvem er gæsterne? - Interessante mennesker.
- Også din berømte digterinde? - Formodentlig.
Hun er ingen trussel.
Hun har haft to elskere siden mig. Med Michel skal du bare improvisere.
- Godaften. - Godaften.
- Wiktor! - Det er Michel.
- Godaften. - Michel, det er Zula.
Mig en fornøjelse.
Dejligt endelig at møde Dem. Jeg har hørt meget om Dem.
- Tak. - Velkommen.
- Hvordan blev filmen modtaget? - Meget godt. Vi er tilfredse.
- Det er også godt for dig. - Det glæder mig.
Konversér du bare. Jeg kigger mig lidt omkring.
Der er noget over hende.
Nej nej, men jeg kan se...
Godaften.
- Undskyld mig. Godaften. - Jeg har tænkt over Deres tekst.
Hvilken tekst?
- Til min sang. - Javel...
"Pendulet slog tiden ihjel." Det er fint, men jeg fatter det ikke.
- Ikke det? Det er en metafor. - Som skal betyde hvad?
At tiden står stille, når man er forelsket.
- Kan De lide at være her? - Paris? Det er fint nok.
- Det må være noget af et chok. - Et chok? Hvorfor?
Biografer, caféer, restauranter, butikker. Så vidt jeg ved...
Mellem os to var mit liv bedre i Polen.
- Hvorfor flygtede De så? - Jeg flygtede ikke.
Jeg giftede mig med en italiener og forlod landet lovligt.
- Har De nogensinde været i Palermo? - Nej.
En skam.
Skål.
Selvom vi i dag ikke lytter til det. For i musikken, ligesom i livet...
Undskyld mig.
- Hvad fanden har du fortalt ham? - Hvad mener du?
At jeg lod, som om jeg var en bondepige og sladrede om dig.
At jeg dræbte min far.
- At jeg dansede for Stalin i Kreml. - Det var en fin, lille krølle.
- Jeg ville give dig lidt kolorit. - Mere kolorit?
Sådan gør man her.
- Hvordan? - Det ved jeg ikke.
Edith Piaf arbejdede på et bordel, og de elskede hende højere for det.
Et bordel! Hvad fanden gør du ved mig?
Og Giovanni var ikke hertug. Han handlede med slebet glas.
Gudfader, jeg gør det ikke igen. Skal vi gå hjem?
Jeg talte med din elskerinde.
Hun var fin. En smuk ryg, men...
Lige lovlig gammel. I klæder hinanden godt.
Deres sprog er smukt. Det lyder meget onomatopoietisk.
"Metafor"...
Idiot.
Sådan et fjols.
Det er hårdt.
Bare rolig, Zula.
Det, der vil ske, vil ske.
Jeg elsker ham, og sådan er det.
Zula, hvad er der?
- Hvad laver du? - Kom herind. Jeg er lidt træt.
Ikke nu, min egen. Vi skal på L'Eclipse.
- Alle går. - Godt, men giv mig et øjeblik.
I Polen var du en mand. Du er en anden her.
Måske så jeg bare syner.
Men alt er vidunderligt. Vi er i Paris.
Jeg elsker dig af hele mit hjerte.
Og du skal ikke tænke på Michel. Vi kom vældig godt ud af det sammen.
Jeg ordner det hele.
langt fra dig
vil nu bare glemme dig
viskes ud lidt efter lidt
som en skygge i natten
Stop!
Hvad?
Det er tomt.
Tomt?
Vi har 40 minutter tilbage. Nu må du ikke kikse.
Fint. Jeg gør det rigtigt. Du får det, som du vil have det.
Mig?
Alt det her er for dig.
Tro på dig selv. - Det er dig, jeg ikke tror på.
- Skal vi fortsætte? - Vi tager den igen.
Langt fra dig Zula
stormen kunne sagtens rase for vort blik
opslugte af vild passion og
kærlighed
pendulet slog tiden ihjel
så hvem vil huske denne stund?
da de to med vinden drev væk
Hvorfor er du så trist?
Se. Vores første barn.
En horeunge.
- Hvad er der galt? - Ikke rigtig noget.
Alt er skønt. Franskmændene ved, hvad de gør.
Og Michel er en sand mester. Han bollede mig seks gange på én nat.
Ikke som en vis polsk kunstner i eksil.
Se, det var bedre.
- Ud herfra! - Undskyld.
- Hvad har du gjort ved hende? - Ingenting. Hun rejste.
Til Polen.
- Polen? - Ja, Polen.
Hallo?
Er det Mazurek-ensemblet?
Mazurek i Bialaczów.
04 18.
Zuzanna Lihonj, tak.
Lihonj.
Zula.
Hun er lige kommet tilbage.
Javel.
Og De ved ikke, hvor hun er?
Jeg ved ikke, hvordan jeg kan hjælpe Dem.
De har hverken fransk eller polsk statsborgerskab.
Hvad konsulatet angår, så eksisterer De ikke.
Men mellem os to... Hvorfor i alverden vil De forlade dette sted?
Jeg er polsk.
- Vær venlig at holde op. - Det er jeg.
De flygtede. De bedrog os. De svigtede de unge, som stolede på Dem.
De elsker ikke Polen.
- Jo. - Nej, De gør ej.
Men der er en løsning.
Hvis De virkelig fortryder Deres udåd, -
- har De jo opnået en vis position i de kunstneriske kredse her.
De kender mange politiske flygtninge.
POLEN, 1959
...når den kommer minder mig om en ny dag
kommer og minder mig om kommer og minder mig om
Goddag.
Du ser skrækkelig ud.
Hvor mange år?
15.
Jeg skal forestille at være heldig.
Jeg krydsede grænsen ulovligt og var åbenbart spion for briterne.
I har ti minutter.
Hvad har vi dog gjort?
- Jeg venter på dig. - Lad være med det.
Find dig en almindelig mand. En, som vil finde sig i dig.
Den mand er endnu ikke født.
Jeg får dig ud herfra.
SOMMER OG SANGE
Det var pænt af Dem at finde tid. Fortæl manden, hvad du hedder.
- Det er Piotruch. - Goddag.
Han er genert.
- Ligner vi hinanden? - Som snydt ud af næsen.
Nå? Vender De tilbage til musikken?
Ikke rigtigt.
Godt, vi kunne få Dem ud. Det var ikke helt nemt.
Men viceministeren er vores nabo og en god ven.
Tak. Jeg er Dem yderst taknemlig.
Jeg har hørt Deres plade fra Paris. Den er virkelig god.
Vidunderlige arrangementer.
Det ville være godt at genindspille den på polsk.
Det ville være godt for Zula. Og for Dem.
Der er mor.
Jeg elsker dig inderligt, men jeg skal kaste op.
Bliv til receptionen. Der kommer mange interessante folk.
Så så.
Få mig væk herfra.
- Det er det, jeg er kommet for. - Jeg mener for altid.
Gentag efter mig.
Jeg, Wiktor Warskij, tager dig, Zuzanna Lihonj, til min ægtehustru.
Jeg sværger på at blive hos dig altid, til døden os skiller.
Jeg, Zuzanna Lihonj, tager dig, Wiktor Warskij, til min ægtemand.
Jeg sværger på at blive hos dig altid, til døden os skiller.
Gud se i nåde til os.
Flere til dig. Du vejer mere.
Nu er jeg din.
Til evig tid.
Vi går om på den anden side.
Der er udsigten bedre.
til mine forældre
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2018